Du har immunologisk trombocytopeni.
-Han kan väl jobba? -Inte nu.
Ska vi bli Louies fosterföräldrar?
Vi har knappt tid för varandra. Hur ska vi ha tid för ett barn?
Jag ska göra det...på egen hand.
När jag var gift bröt du dig in i mitt hus med blommor och champagne-
-och sen är jag ensam, och du håller dig på säkert avstånd.
Vi tar ledigt de kommande sex till åtta veckorna.
-Och åker vart då? -Exakt här.
Lämnar aldrig den här platsen.
Jag menar bara att jag kunde vänja mig vid det här.
DU STÅR PÅ LISTAN! KOM DIT! FREDAG
-Jag måste åka till jobbet. Kan...? -Mr Harvey har många att prata med.
-Och i morgon, då? -Möten hela dagen.
Jag kan ringa om det finns en lucka.
Det handlar inte om mig, utan ett barn utan en familj eller ett hem.
När barnen når oss har de det så allihop. Tyvärr.
Okej. Ja, ring mig om ni har tid för mig. Jag är så tacksam.
-Vad för sorts klubb? -Bara en bra dj och billig sprit.
-Jag behöver en tjänst. -Givetvis.
Utskänkningstillståndet. Det är så mycket pappersexercis.
-Din chef är ledamot... -Aldrig i livet.
Jag har en skuld på femton papp och förlorar pengar varje dag.
Om jag inte får det här stället öppnat kan jag mista huset.
Du... Kunde du fylla på kompressorerna? - Danny...
Stegbil 81. Ambulans 61. Bilolycka på West 47th Street 2802.
Jag ska se vad jag kan göra.
-Mouch och Kidd, undersök röken. -Uppfattat.
Nu får vi ut de här personerna.
Är du okej?
Brett, få hit en halskrage.
-Hej, jag heter Sylvie. Vad heter du? -Kaylee.
Stå upp.
Jag ska sätta den här runt din hals.
-Gör nåt av det ont? -Lite.
Vänta. Stanna där.
-Har du ont i mage eller bröstkorg? -Nej.
-Full. -Ja.
-Vänta där. -Vad har vi?
Föräldrarna är fulla. Deras barn körde.
Tänker de...?
Jimmy, bältet kan ha skadat hennes lungor. Jag behöver stetoskopet.
-Vänster är tystare. Brutet revben. -Måste ha varit ratten.
-Punkterad lunga? -Lungkollaps.
Vi tar henne till sjukhuset. Jag minskar trycket på vägen.
Kaylee, mamma älskar dig!
-Er dotter hamnar på sjukhus! -Hallå! Kom igen.
Avskyvärt.
-Är du okej? -Världen är tuff nog.
Ens egna föräldrar borde inte göra den tuffare.
Jag är okej. Det gjorde mig bara arg, men jag är okej.
-Vad i helvete gör du här? -Jag är inte sängliggande.
Sjukledighet är fyra veckors betald semester.
-Borde inte du vara på en singelresa? -Jag ska hämta min lön.
-Hej, styrkeledare. -Du kan erkänna att du saknar oss.
-Vem ersätter mig? -Malcolm Ferguson. Känner du honom?
Ferguson! Kom hit!
Otis. Ferguson. - Ferguson. Otis.
Jättebra kille. Du kommer att älska honom.
Hej, polarn. Brian. Hej, hej.
Det är killen. - Hör här, det där du gjorde...
-Du är bäst! -Connie valde honom själv.
Hon har haft en lista med våra bästa vikarier.
Hon har haft ögonen på Ferguson ett tag nu och hittade äntligen en plats.
-Tja... Tillfälligt. -Ja.
Det låter som situationen med Wally Pipp.
-Vem är det? -Förstabasman för Yankees år 1925.
Han ersattes av Lou Gehrig, som spelade 2130 matcher i rad.
-Men som jag sa är du inte honom. -Connie skulle aldrig ersätta mig.
-Absolut inte. -Kul att se dig.
-Ett barn. -Inte vilket som helst.
-Vi räddade honom ur en eldsvåda. -Jag minns.
Jag har bara bakgrundskollen kvar. Jag har börjat gå en föräldrakurs.
-Jag behöver ett rekommendationsbrev. -Hur stor chans har du? Realistiskt?
Osannolikt. Men "osannolikt" innebär inte "omöjligt".
-Och om han placeras under tiden? -Jag vill bara hans bästa.
Oavsett om det är jag eller en annan fosterfamilj.
Han är värd nåt bättre än grupphemmet där han är nu.
Jag vet att jag kan ge honom det.
Jag måste försöka.
Jag ser till att brevet blir färdigt i dag.
Tack, chefen. Tack.
-Jag trodde du skulle komma i går. -Ja. Jag har bara mycket på gång.
Och dagen före?
Jag har varit på socialen varenda ledig minut.
Jag försöker hitta fem minuter att tala för min sak.
Den här fosterskapsgrejen går framåt.
-Jag vill inte att det sår split. -Men du gör det här.
Ja, det gör jag.
Okej. Då...
Lycka till.
Tack.
-Hej. -Får jag be om din åsikt om nåt?
Danny vill att jag hjälper honom med utskänkningstillstånd.
-Svartklubben i Bucktown? -Vad menar du?
Den har varit öppen i några månader. Försöker han driva den lagligt?
Jag antar det. Jag vet inte. Han vill att jag ber Casey om en tjänst.
-Jag hade inte gjort det. -Det var det jag tänkte.
Nåt annat?
Stäng min dörr då.
Socialen vill veta att jag inte är brottsling.
Jag tänkte att du kanske kunde underlätta bakgrundskollen.
-Säg nåt. -Vad säger Casey om allt det här?
-Jag gör det ensam. -Varför?
Just nu är det här viktigare än mitt förhållande, Antonio.
Det jag behöver är ditt stöd. Okej? Jag behöver inte ditt tillstånd.
Jag har bakgrundskollen åt dig i slutet av dagen.
-Du måste klargöra några saker. -Okej.
-Är du kär i min syster? -Givetvis.
-Känner du till fostersituationen? -Ja.
-Varför gör hon då det på egen hand? -Hon fattade det beslutet utan mig.
Kanske för att du har gett henne förhoppningar i tre år.
-Det stämmer inte ens nästan. -Du ska gifta dig med henne.
Nu är hon ensam.
-Jag försökte prata med henne. -Det var misstaget. Snack.
Ställ det till rätta för gott eller lämna henne i fred!
Om du vill hota nån så åk tillbaka till stationen.
Du ger mig bara ett råd, och jag kan säga att jag inte vill ha det.
Gabriela, vad gör du här?
Jag försöker bara träffa mr Harvey och hoppas på en chans.
-Är du i tjänst? -Ja, på väg in.
Jag tittade bara förbi. Det är långsökt.
Singelmamma med ett sånt jobb. Är du säker på att du är redo att fostra?
Jag har aldrig varit säkrare.
Jag ska prata med mr Harvey på vårt personalmöte och se vad jag kan göra.
Jag lovar inget.
Kom in och slå dig ned.
Gabby bad om ett rekommendationsbrev till socialen.
-Jag skrev en strålande recension. -Tack, chefen.
Tyvärr vet jag inte hur mycket mina ord hjälper.
-Det här är en lång, svår väg. -Det är exakt det jag är rädd för.
Gabby kommer inte att ändra sig.
Det gjorde hon fullständigt kristallklart.
Men jag tror att allt har ett syfte. Jag kunde inte skicka in män-
-i en eldsvåda, utan att veta att det fanns nån sorts större plan.
Du och Gabby.
Ni har haft ett jobbigt. Ni har haft era segrar...och era förluster.
Sen har du det nyfunna inflytandet du har som ledamot.
Kanske finns det ett syfte för det också.
Jag har letat efter dig. Hade du möjlighet att prata med Casey?
Om du tror att jag blandar in min styrkeledare är du galen.
En svartklubb är olaglig. Du får stora problem om du åker dit.
Jag behöver pengar till utskänkningstillståndet.
Ska jag betala hyran utan vinst?
-Jag ville du skulle vara laglydig. -Det försöker jag vara.
Jag drunknar. Stacy frågar varför checkkontot är i skuld.
-Det är för du gör saker överilat. -Tänker du hjälpa mig eller inte?
Nej.
Hallå. Det är jag.
Visst. Ja. Naturligtvis. Tack så mycket.
-Vad är det? -Killen från socialen...
-...gick med på att träffa mig. -Det är otroligt!
Ja. Men vad ska jag säga?
Sanningen. Hur mycket du vill det här. Du kommer att vara jättebra.
-Matt, kan jag...? -Jag täcker för dig.
Du kan inte hålla dig borta. Vad har du?
En liten försäkring.
-Teatern? -Connie älskar musikaler.
Jag ska inte bli 51:s Wally Pipp. Jag ger mig inte utan strid.
Det är bra tänkt. Jag ville inte säga nåt, men jag såg en blankett två-
-på hennes skrivbord tidigare.
Ja. Det är troligtvis en omplacering för en av de tölparna där på...
-Tredje skiftet. -Man kan aldrig vara nog försiktig.
-Du följer väl med? -Borde jag det?
Ja, för fasen. Man kan inte skicka en dam på teater ut?
-Hej. Hej, Grant. Vad gör du här? -Jag köpte din favorit.
Corned beef från Manny's.
Jaha. Jaha... Vi går ut. Vi går och pratar.
-Okej. -Ja. Kom nu.
Är det där killen som lämnade mig i sticket på mina barns födelsedag?
Han ser så ovårdad ut.
-Vad gör du här, Grant? -Vi har en spelning i helgen.
Tack vare dig. Du fick mig in i det igen när jag tänkte sluta med det.
Jag menar det. Du är min inspiration. Du har alltid varit min musa.
Du måste komma.
Hat du sovit? -Ja. Nej.
Jag har skrivit hela natten. Det som saknades är tillbaka.
Jag är tillbaka. Låtarna kommer ut ur mig. Du får se.
Första sången är för dig. Du inspirerade den. Stella Bella.
Kom dit, raring. Corned beef. Ta den.
Smaklig måltid. Raring... Stella... Jag älskar dig.
-Brandbekämpare. -Ja, sir.
Om vi dyker är det troligtvis ens värsta dag. Det var det för Louie.
Ärligt talat upplever de här barnen vanligen rätt mycket trauma.
-Är du beredd på det? -Ja.
Jag vet att trauma kan leda till känslomässiga problem.
Ångest. Raseriutbrott. Jag vet vad jag ger mig in i.
Jag vet att det inte blir lätt, men när jag tittar på den här grabben...
...ser jag inte alla problem. Jag ser allt han kan bli...
...om nån bara gav honom en chans.
-Vad var det han hette sa du? -Louie. Louie Thompson.
Titta på det här.
Hej. Hur gick det?
Det funkar inte.
Han placerades i en annan fosterfamilj. Det skedde i morse.
Otur. Du hade varit bättre förälder än 99 % av dem vi ser där ute.
Nej, det är okej. Det är en god nyhet. Jag vill att han är lycklig.
-Vad är det frågan om? -Hej.
Mötet gick inte särskilt bra.
Gabby, jag beklagar verkligen.
Stegbil 81. Grupp 3. Ambulans 61.
Byggnadskollaps. North May Street 422.
-Vill du stanna här? -Ingen fara.
-Säker? Vi kan klara oss utan dig. -Ingen fara.
Okej.
Tredje våningen renoverades när golvet kollapsade.
-Finns det nån på andra våningen? -Småföretag. De flesta är kvar.
-Ni bestämmer. -Förbered killarna.
Skicka in en liten grupp. Byggnaden kollapsar när som helst.
-Jag ser till att killarna är redo. -Vi har mer än tjugo offer där inne.
Gud och mattor håller byggnaden upprätt. Inga tankar och elverktyg.
Minska vikten och se upp var ni går. När jag säger "ut" menar jag det!
Då kör vi.
Hallå, Danny!
Danny!
Jimmy, kom nu.
Vi tar höger. - Frun, gå ut.
Vänta. Spring inte. Gå till utgången. - Frun, kom igen. Stanna inte.
Undersök honom.
Nej. Han är borta.
-Ta det lugnt. Så där ja. -Vi måste kolla det där tomrummet.
-Tassa fram. -Jag andas inte ens.
Min chef är kvar är där inne. Hjälp mig.
-Kör. -Exakt där.
-Brandkåren! Ropa! -Här! Här borta!
-Gå. - Ropa! -Vad hände? Var det en bomb?
Byggolycka. Vi måste få ut dig nu. Det är inte säkert.
Följ med mig. Härigenom. Kom nu.
Jag kan inte! Jag kan inte!
Jag är rädd.
Du fixar det här. Du ska åka hem. Hör du mig?
Kom nu. Stanna inte.
-Här! -Jag hittade en!
-Lugn, frun. Vi ska få er härifrån. -Du var jätteduktig. Kom nu.
Håll er lugn. Vi ska få ut er.
Lugnt och försiktigt. Jag räknar till tre. Ett, två, tre!
För under den! Kör!
-Okej! -Okej. Kom nu. Kom nu.
Kom nu. Jag har dig. Så där ja. Kom nu.
Kom nu. Bra. Så ska det se ut.
-Mitt ben! -Kom nu.
Jag har dig. Kom nu. Okej.
Tack.
Sjukvårdare!
Han har flera frakturer på vänsterbenet.
-Fixar ni det här? -Ja.
Chefen, byggnaden har inte mycket tid kvar. En, kanske två minuter.
Bort från byggnaden!
Där har vi det. - Nödsituation. Evakuera byggnaden omedelbart!
-Okej, ni hörde honom! Nu sticker vi! -Allihop ut.
-Fick ni med alla? -Vår sida är utrymd.
Vi måste gå.
67, Borelli till styrka 25! Jag behöver mer tid för att föra ut nån!
Du har inte tid! Evakuera nu!
Jag kan inte lämna nån.
För ut honom, då. Du har en minut på dig. Inte längre.
Kom igen. Ut med dig. Kom igen.
Backa!
Allihop, backa!
Borelli!
Danny?!
Nån?!
Vi ska hitta en väg ut åt dig.
-Vem såg honom sist? -Han gick in i storrummet.
-Där kollapsen började. -Kan Jimmy ta sig dit?
Om trapporna är intakta.
Styrka 25, det här är Borelli.
Jag hittade honom. Begär förstärkning för att få ut honom.
-Borelli, var är du? -Tio meter från ingången.
Spillror blockerar området helt. Begär gruppens hjälp att få ut honom.
-Grupp, kom nu! -Nej, stanna där ni är!
Jag riskerar ingen annan!
Styrka 25, hör ni mig?
Grupp, hör ni mig?!
Chefen, skicka bara mig.
Vänta. Svimma inte. Håll dig lugn.
-Fina, grunda, lugna andetag. -Du hade inte behövt hämta mig.
Du gjorde det för en fullständig främling.
Det finns ingen här. Jag tyckte att jag hörde...
Du gjorde ditt jobb.
-Danny, håll ut för min skull. -Det är okej.
Borelli! Kom igen, för helvete! Vi måste ut nu! Vi måste ut nu!
Avdelning, giv akt!
Gör honnör!
Slutför honnör!
Utgå!
Jag räddade inte liv i dag.
Det gjorde ni.
Allihop.
Det gör inte förlusten av en av våra egna lättare.
Det här jobbets beskaffenhet är att ibland är det vi som inte kommer hem.
Vi är allihop medvetna om det.
Varje gång vi rullar ut vet vi att det kan vara vår sista utryckning.
Stationen stöttar dig.
Ring oss när som helst. Vi är på väg innan du lägger på.
Ta all den tid du behöver. Ingen antecknar det som ledighet.
Casey och jag kommer till dig tidigt i morgon bitti.
-Vi hjälper dig med planeringen. -Var med din familj, Borelli.
Ta hjälp av kapellet om du behöver, men gå inte igenom det här ensam.
Jag skjutsar dig hem.
-Vad hände? -Han hade beteendeproblem.
Han slog och bets.
-Så de skickade tillbaka honom? -För att skydda de andra barnen.
-Han är tre år gammal. -De försökte göra det rätta.
-Hur är det med honom? -Han har frågat efter dig.
Jag tänkte att det äntligen kunde lugna ned honom.
Hej, Louie.
Tack.
Han sover.
Du är en räddare i nöden.
-Hur som helst... Det är sent. -Jag ska inte berätta det här...
...men det finns en chans. När Louie är tillbaka har du en chans igen.
Ni två har ett band, och jag tänker inte låta det gå obemärkt förbi.
Tack.
Harvey gillar dig.
Ledamoten må ha hjälpt dig att få in foten i dörren, men det du säger...
Förlåt? Ledamoten?
Ledamot Casey.
Han drog tydligen i några tåtar för att skaffa dig det där mötet.
Hej. Har du hört av Borelli? Han ringer inte upp mig.
-Inte sen på stationen. -Hör av dig om han ringer.
Ja, visst.
Jag bjuder på det, killar.
Vad är det? Det har varit en helvetes vecka.
På tal om helvete... Vad tror ni att Otis gör nu?
-Frun. -Champagne. Det är så rart.
Du jobbar så hårt. Du är värd att skämmas bort lite.
Jag har velat prata med dig om hela den där vikariesituationen.
Att du tog in Ferguson för att ersätta mig.
-Connie, jag har varit en 51:a i... -Vad pratar du om?
-Herrmann och Mouch sa att... -Din plats är säker på 51, Brian.
Det har den alltid varit.
-Ja, men... -Vänta. Hyssj. Nu börjar det.
Hej, främling.
Så... Angående häromdagen. Jag vet att du såg Grant titta in på 51.
-Det är helt okej. -Nej, det är det inte.
Vi är inte ihop igen, om du trodde det.
Det är inte min ensak.
Det är bara det att han pundar igen. Han har glasartad blick.
Varit vaken i flera dagar och skrivit musik. Saker han sa förut-
-innan han knarkade ner sig, och jag är oroad.
Och det är det hela. Så jag ville bara att du skulle veta det.
-Vi reder ut det. -Okej.
Du är hemskt tyst. Vad är det frågan om?
-Jag borde inte prata om det. -Det borde du. Du borde prata om det.
Jag kan kanske ha en chans med Louie trots allt.
Jag måste förstås flytta.
Självklart. Med all som händer här kan vi allihop behöva en god nyhet.
Det är okej att vara lycklig.
Jag är strax tillbaka.
Tror du att jag inte skulle få reda på det?
Du är anledningen till att jag fick det där mötet på socialen.
-Jag hjälper bara en väljare. -Ja, visst.
-Förändrades nåt? -Det är för tidigt att veta, men...
Jag kan ha en chans. Det är tack vare dig.
Tack.
-Du sa att om jag behövde nåt... -Ja.
Jag kan inte sluta gå igenom det i tankarna.
Det är nåt som chefen sa.
Jag kan inte låta bli att tänka "varför".
"En minut till."
När alla andra kom ut varför sa han då till Danny att han hade mer tid?
Chefen fattar aldrig ett beslut utan vidare. Det var det bästa.
-Han hade helt fel! -Jimmy, lyssna på mig.
Fortsätt inte att tänka så här. Det leder inte till nåt bra.
-Okej. -Hör här... Om du behöver nån...
Översättning: Jeffery Rahm www.btistudios.com